Viisi... - Ei.
Neljä... - Ei, ei taas.
Kolme.. - Älä viitsi.
Kaksi... Yksi.
Anteeksi, tuo oli hieman tarpeetonta.
Aloitetaan tarina vähemmän paheellisesti.
Ei hätää, palaamme kyllä kunnon kamaan.
Isä Anthony-katolinen pappi.
Ennen papiksi ryhtymistä hän oli Eric Roberts.
Eric-Vaikeuksissa oleva kirjailija Pirun Komea.
Tämä olen minä.
Mikä sydäntäsi painaa, nuorimies? - Miksi sanotte noin?
Kun tapaamme ensi kertaa vuosikymmeneen, jokin on vialla.
Rakastan naista, josta tulee mieleen väkivaltainen äitipuoleni.
Selvä.
Aloitetaan alusta.
ENSIMMÄINEN LUKU: Vaatimattomat lähtökohdat.
Tämä poikaparka olin minä.
Tämä miesparka oli isäni.
Tämä ämmä EI OLLUT äitini.
Äitini oli kaunis vaaleaverikkö.
Ja vanhempani olivat kauniita yhdessä.
Ja elämä oli kaunista.
Kunnes tapoin äitini...
Kunnes äitini antoi itsensä kuolla saatuaan pallon naamaansa.
Ei se ole hauskaa.
Isäni meni tolaltaan.
Hän päätti lopettaa työnsä kirjanpitäjänä.
Hän tarvitsi uuden tulonlähteen.
Hänen nimensä oli neiti Turgidson.
Eric. Neiti Turgidson hankkii meille rutkasti rahaa.
Hänen varoillaan pääset yliopistoon.
Yliopistoon, Eric.
Ja Eric... Tottele häntä.
Vihasin kotioloja. Aloin kirjoittaa unohtaakseni murheeni.
Isäni teki parhaansa. Tai siis "parhaansa".
Hän oli aina valmis tukemaan minua.
Edessä on taisto. Reksi ryttyilee pojalleni, eli minullekin.
Kiitos, isä, mutta... - Taisto.
Se oli pelkkä väärinkäsitys.
Olin riidellyt rehtorin kanssa. Hän kutsui minua "neropatiksi".
Jos sanot, että se on sana, sitten se on sana.
Rehtori väitti, että "arkkityyppi" ei ole sana. Mikä ääliö.
Se on sanakirjassa. - En löytänyt.
Onko meidän oltava baarissa? - Se pelottaa! Odota tässä.
Isä. Isä!
Siinä hän on.
Mikä hemmetti on "arkkityyppi"?
En minä tiedä.
No, hän sentään yritti. Jotenkuten.
Neiti Turgidsonilla oli yhä ote hänen palleistaan.
Eric. Tiedän, etten ole ehtinyt huolehtia sinusta.
Välimme tulevat parantumaan.
Tule tänne, Eric.
Läimäytä minua ja kutsu "tuhmaksi tytöksi".
Todella, todella tuhmaksi tytöksi.
ELÄMÄ OLI YHÄ HELVETTIÄ
Kunnes näin pilkahduksen... taivaasta.
Vaaleat enkelit... Kauniita, hyväsydämisiä...
He eivät pakottaisi kenenkään isää harjoittamaan sodomiaa...
Se oli puberteettini ja blondifetissini alku.
Neiti Turgidson ja isä -
- kuolivat pian sen jälkeen.
Prologi 1 Olivia.
Prologi 2 Rachel.
Prologi 3 Kat.
Aivan täydellistä, Eric!
Siitä lähtien deittailin vain blondeja, kuten Kellyä.
Nämä ovat niin upeat!
Pidätkö hiuksistani?
Tule tänne, Eric.
Ne olivat eilen vaaleat. - Tiedän. Halusin yllättää.
Kokeile, miten pehmeät.
Pidätkö hiuksistani?
Tykkään blondeista, Kelly. - Tykkäät minusta.
Tämä on vakavaa. - Olemme yhdessä ikuisesti.
Sano, että olin tuhma tyttö.
Tämä päättyy tähän. - Tulet illalla kotiin kanssani...
Minulla oli rajani. Et kunnioittanut niitä.
Ettäs julkeat, Eric! - En pysty tähän. Olen pahoillani.
Sekstailin bestiksesi kanssa!
Kahdesti!
Oletko pitänyt seksuaalisesti kenestäkään ei-blondista?
Olen.
TOINEN LUKU: "Se" tyttö.
Rustasin romaania, kun tapasin hänet.
Sarah-Kaunis eläinlääkäri Ihastuksen kohde.
Kohtalo johdattaisi meidät taas yhteen...
Valitettavasti kohtalo toi tielle myös esteitä...
Ongelmia oli kaksi...
Numero 1: Hölmö poikaystävä.
Numero 2: Jos ette keksi, ette ole seuranneet kyllin tarkasti.
Hänen hiuksensa.
Onko oikein himoita toisen kumppania?
Kiitti.
En jaksa enää olla viikonlopputöissä.
Carly. Määritelmä: Lutkamainen bestis.
Esimerkki: Carly on lutkamainen bestis.
Rakastan näitä eläimiä. Ne ovat täydellisiä.
Siksi, että ne ovat poikaystävääsi kiehtovampia.
Olen hulluna Sebastianiin.
Joko hän vei sinut kanoottitreffeille?
Olemme kiireisiä. - Mitä oikein teet?
Muuta kuin maksat hänen tohtorinkoulutuksensa?
Olen aivan onnellinen.
Hei, miten voin auttaa? - Sinun on nähtävä maailmaa.
"Töhrintä" hiuslakallako ei riitä? - Se on niin onnetonta puuhaa.
Pidän siitä.
Se on kyllä melko onnetonta.
Voiko koira saada AIDSiin? - Vain ehrlichioosi-tartunnan.
Voiko ihminen saada sen? - Nussitko koiraasi?
Makaan sen kanssa. - Ei sinulla ole hätää. Tässä.
Kuule, Carly. Sebastian ja minä uurastamme suhteemme eteen.
Olen tässä niin paljon sinua parempi.
Sebastian-Sarahin poikaystävä Tylsä tyyppi.
Ehkä sisäkorvaongelmia.
Käyn tekemässä drinkit.
Niin.. Kaksivuotispäivämme on ensi kuussa.
Joo, 1,5 kuukauden päästä. Tai sinnepäin.
Joo, 28. Päivä. Kello 12.
Miten tiedän sen? Olet melkoinen nörtti.
Tehdään jotain erityistä. - Joo.
Tässä. - En tarvitse.
Mikset sanonut aiemmin? - En halunnut olla epäkohtelias.
Selvä.
Tässä.
Katso, kuka on nyt parempi.
Sori, kulta. Voita koska vain, mutta tuo oli nappulani.
Sinun omasi on minunkin. - Ikuisesti.
Yäk.
Rakastan sinua, Sarah.
Suutele minua.
Luuseri. Toisaalta, ehkä hänellä on jokin sairaus.
Peli on kesken. Peli.
Onko kaikki hyvin? - On.
Kerro lisää kirjoittamisestasi.
Tekstini puutteesta, vai? - Kutsu sitä miksi tahansa.
Et ole saanut viidessä vuodessa sivuakaan aikaiseksi.
Etkö tervehdi ja kysy kuulumisiani?
Welch-Kirjallisuusagentti Ammattikusipää.
Ensiromaanini oli terapiaa. En enää keksi kirjoitettavaa.
Kirjoitit lapsuudestasi kirjan, josta tuli bestselleri.
Inspiraatiota ei voi pakottaa. - Järkkäsin jo kirjakiertueen.
En voi kirjoittaa uutta kirjaa. - Kärsisit tiimin eteen.
Ei sen ole väliä, onko se hyvä. Ihmiset ostavat sen silti.
Minun on mentävä. - Minne?
Malttini on loppumassa.
Allekirjoitit sopimuksen. Sillä on väliä.
Voin kirjoittaa toisen kirjan.
Onko sinulla ajatusta?
Hei?
Hei. Ja heippa.
Olen tässä.
Onko lattialla veskipaprua? - Voisi hyvin olla.
Ällöä.
Nyt ei ole hyvä hetki, Chris.
Itsehän tilasit ostoksia. - Joo, eilen.
Meillä oli ruuhkaa. - Et saa häiritä, kun kirjoitan.
Eric. Olen paras kaverisi.
Olenpa onnekas.
Hyvä on. Laskuta.
Miten tyttöystäväsi voi? Mikä hänen nimensä oli? Kelly?
Sekstailin bestiksesi kanssa!
Senkin kusipää. - En tehnyt mitään!
Kahdesti! - Häivy!
En tehnyt mitään väärää! - Ulos!
Yksiavioisuus on yliarvostettua.
Kaveri vähemmän, tyhjän paperin kammo. Tästä ei meno huonone.
Entä mitä sitten... - Stanley.
Hei, Stanley.
Mitä Stanleysta?
KOLMAS LUKU: Stanley.
Varoitus: Nyt meno äityy oudoksi.
Pyydän anteeksi.
Hei!
Hei...
Pidän tästä... Asunnosta.
Anteeksi, mutta nyt ei ole hyvä aika.
Oliko sinulla tärkeää tekemistä? - Ei, mutta...
Mistä sitten kiikastaa? - Olet alasti.
Ei, herranen aika. Lainaisitko vaatteita?
Häivy heti talostani. - Tämä on asunto.
Häivy! Heti! - Miksi?
Koska sanon niin. - En tee sinulle pahaa.
Haluan, että häivyt.
Kohteletko kaikkia näin? - Olet alasti!
En tullut satuttamaan sinua, Eric.
Miten tiedät nimeni? - No... Nimesi ei ole Stanley.
Tiedän. Nimeni on Eric. Miten tiedät sen?
Olen Stanley.
Hei, Stanley.
Lainaa vaatteita. Olen alasti. - Soitan poliisit. Tai ambulanssin.
Tarvitset apua. - Taidat itse tarvita apua.
Ehkä olen täällä tuosta syystä. - Et ole. Häivy asunnostani.
Aion auttaa sinua. - Hyvä on, Stanley.
Mitä teet? - Taklaan sinut.
En yleensä ole väkivaltainen, mutta väkivalta on joskus tarpeen.
Joskus on vain taklattava lurjuksia.
Ovi oli auki. - Älä liiku. Stanley...
- Eric, Eric... - Stanley!
Au! Eric. Ei.
Eric... - Stanley. Stanley!
Oletko kunnossa?
Olet kunnossa.
Seiso siinä.
Minähän sanoin, että hän oli nätimpi blondina.
No niin, Stanley. Kuka olet?
Fjodor Dostojevski.
Se venäläiskirjailija? - Kyllä.
Tunnettu kirjailija, joka kuoli vuonna 1881?- Kyllä.
Tai ainakin olin. - Olit?
Joo. Nyt olen Stanley.
Olet hämilläsi. Olen kovin pahoillani.
Miten selittäisin? - Aloita siitä, mistäpäin tulet.
Täältäpäin. Heräsin kolme tuntia ja 14 minuuttia sitten.
Heräsit? - Synnyin. Se on sama asia.
Eikö ihmisten elämä ala alusta, vaikkapa vanhemmista?
Minä aloitin täältä. - Miten synnyit?
Tai siis, olet hieman suurempi kuin useimmat vaginat.
Miten ihminen ylipäänsä syntyy?
Ensin en syntynyt, sitten avasin silmäni ja olin syntynyt.
Nyt alkaa olla myöhä.
Minulla on nälkä.
Kuka tämä kaunis tyttö on? - Hän särki sydämeni.
Satuttiko hän sinua? - Joo.
Lähistöllä on ravintola... - Onko siellä ruokaa?
Oireet: 1. Kalju. 2. Alaston.
3. Luulee olevansa Dostojevski. 4. Uskoo syntyneensä juuri.
Ruokaa, ruokaa, ruokaa!
Diagnoosi: Mahdollisesti joku herttainen sarjamurhaaja.
Tännepäin, Stanley! - Hups.
Johdata sinä minua.
Mitä teet? - Älä anna minun eksyä.
En anna sinun eksyä, Stanley.
Missä ruoka on? - Miksi siedän tällaista?
Minussa on jotain erityistä. - Toden totta.
Laula kanssani ja johdata minua. - Hei, päästä irti!
Piru vie, Stanley!
LIIAN LIKAISTA SISÄLTÖÄ
Yritä piristyä. - Huusit minulle.
Sinä...
Tässä.
Olen pahoillani.
Sitä kutsutaan pirtelöksi. - Rakastan sinua.
Kiitos, Stanley.
Jestas sentään, Stanley!
Ei noin saa tehdä. - Mitä?
Et saa riisua paitaasi. - Miksen? Se on läpimärkä.
Onko täällä kukaan muu paidatta?
Väitätkö siis, että voin käyttäytyä vain kuten muutkin?
MUISTAKAA TÄMÄ. Tähän palataan myöhemmin.
Kyllä.
Onpa ankeaa.
Kuinka monta tähteä on?
Mitä? - Miksi tähtiä on noin paljon?
Kaksitoista. - Tuo ei voi täsmätä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän...
Mikä tuo on? - Puhelinnumero.
Kerronko, miten pokataan tyttöjä? Ottakaa oppia mestarilta.
Hei.
Se oli Sarah, mutta en edes tunnistanut häntä.
Tiesin vain, että tarvitsin hänet elämääni.
Sitä vain... - Minulla on poikaystävä.
Mutta hänellä ei ole. - Onpas!
Et enää tykkää hänestä.
Mistä luulette, ettei minulla ole tyttöystävää?
Olet uskomattoman likainen... Mies.
Mikä sinun nimesi on?
Et ole niin komea kuin luulet. - Komea silti. Lähde treffeille.
Minulla on poikaystävä.
Mikä sinun nimesi on? - Sarah.
Kuka ystäväsi on?
Sarah, saan yleensä haluamani.
Harvoin, mutta se kuulosti hyvältä.
Minulla on... - Hyvä tunne tästä. Suostu.
En.
Onko sinulla peruukki? - Joo, tulimme naamiaisista.
Paaaaaaaska!!!!!
Pakko mennä. Oli kiva tavata. - Joo, oli -
- kiva tavata sinutkin.
Tarvitsen drinkin. - Pirtelöä!
Jatka.
Olin varma, että hän oli blondi. - Onko sen väliä?
Ottaisin oluen.
Mikä meno?
Ja limun. Istumme tuolla. - Selvä. Kiva ystävä.
Serkku.
Ennemmin kalju kuin brunetti? - Jatka työskentelyä, Susie.
Susie-Baarimikko. Söpöliini. Valitettavasti brunetti.
Joku kusipää.
Kiva, että kaikki lutviutui. - Mitä meinaat?
Kun olin Fjodor Dostojevski, kaikki uskoivat maailmanloppuun.
Onneksi niin ei käynyt, ja kaikki on nyt hyvin.
Joo. Kaikki on hyvin. - Nyt hassuttelet.
Olitko mielestäsi venäläiskirjailija aiemmassa elämässäsi?
Olin. - Eikö tämä yhtään ihmetytä?
Vain ulkopuolinen muuttuu. Ihmiset ovat hyviä, se ilahduttaa.
Joo, ihmiset ovat loistavia.
Odota. - Otan oluen.
Mitä? - Ai, lopeta!
Tule tänne! - Lopeta!
KATSOTAAN TUO UUSIKSI.
Lopeta!
Virheetön voitto.
Ihmiset ovat hyviä.
Lähdetään täältä.
Niin...
Se kundi. - Ei puhuta siitä.
Vihaat Sebastiania. - Enkä!
Vanhempani rakastavat häntä. - Muuta ei tarvitakaan.
Et tohtisi... - Niinkö?
Tämä on uusi paita. - Ruma joka tapauksessa.
Kuin maalauksesi.
Lohikäärme! - Tuo oli kivaa.
Hei, kulta. Oliko kiva ilta? - Joo, ikävöimme sinua.
Pahansuopaa tuijottelua: 5, 4, 3, 2, 1...
Minä häippäsen.
Sebastian!
Soita sille kundille.
Mille kundille? - Ei millekään.
Minkä lapun annoit Sarahille? - Puhelinnumeroni.
En ymmärrä. - Voisin puhua hänelle.
Tuolla jutullako? - Jos hän ottaa yhteyttä.
Mikä tuo oli?
Tapailisitko Sarahia? - En.
Oletko tosissasi? - Olen homo.
Oikeasti? - Joo.
Miksi? - Miksi itse olet 187-senttinen?
Petaan sohvan.
Joo, minulla on pulma. Ja vähemmän tilaa alusvaatteille.
Hei!
Olen pahoillani, Eric ei pidä sinusta rumien hiustesi vuoksi.
Ei, hän ei halua jutella, koska et ole kyllin nätti.
Minä pidin sinusta. Heippa!
Mikä hätänä? - Kuolin.
Etkä kuollut. - Joopas, en ollut enää itseni.
Nukahdit. - Se oli niin pelottavaa.
Kaikki hyvin. Ei mitään hätää.
Minä... Kuolin ja luulin menettäneeni sinut, ystäväni.
Teit mitä? - En valehdellut.
Miksi kerroit totuuden? - Eikö se ole parhaaksi?
Ei!
Voi tyttöraukkaa.
Näettekö tämän?
Tässä minä olen AIVAN LIIAN KILTTI.
Eric tässä. - Kutsuitko minua ällöksi?
En tiennyt, että Stanley vastaisi puhelimeen.
Selän takanako saa pilkata?
Minulla on fetissi.
Se olisi paljastunut kuitenkin. Oli silti hölmöä kertoa näin.
Se on kiusallista. - Et silti saisi olla töykeä.
Tai oikeastaan ilkeä. - Olen pahoillani.
Saisinko pyytää anteeksi kasvotusten?
Et, sinä vain... - Se olisi oikein.
Tänä iltana? - Onpa päheetä.
Katso, miten värit vaihtuvat. - Tule, nyt lähdetään.
Nimi? - Eric.
Selvä, Eric. Täytä nämä.
Ai, tarkoitit potilaan nimeä. Stanley.
Hänen mielestään.
Sukunimi? - Sukunimi?
Mikä omasi on? - Et voi ottaa nimeäni.
Miksemme voisi jakaa? - Selvä...
Katso, että hän täyttää vakuutuslomakkeet.
Tiedän, että tämä on typerää. - Miksi edes kysyt?
Onko sinulla sairausvakuutusta?
Heippa. - Hei.
Mikä sinussa on vikana? - Mikä itsessäsi?
Koputan puuta. Tulen joka viikko AIDS-testiin.
Oletko pornotähti?- En, kärsin vain pakko-oireisesta häiriöstä.
En ole saanut seksiä puoleen vuoteen.
Kymmeneen kuukauteen.
Tämän yhteiskunta aiheuttaa. - Mikset lähtisi?
Yhteiskunnasta? - Niinpä.
Stanley Grace?
Grace? - Se kuulosti hienolta.
Miten voin auttaa teitä? - Tekisittekö kokeita ystävälleni?
Eikö hän osaa puhua? - Osaan minä.
Mikä sinua vaivaa? - Ei yhtään mikään.
Miksi olette täällä? - Kysy häneltä.
Ei, lääkäri. Ole kiltti. Löysin hänet eilen.
Hän ei muista mitään.
Verikoe maksaa tuhat dollaria. - En tiedä edes hänen ikäänsä.
Jotain 30:N ja 35:N välillä Suokaa anteeksi.
Olen 33-vuotias.
Miksi hän oli niin ilkeä? - Hän on kiireinen.
Eipä ole häävi tapa. - Mitä?
Häävi tapa elää. Miksi olla ilkeä?
Olet OK, Stanley. - Tiedän.
Lähden ystävien kanssa ulos. - Selvä, kulta.
Mennäänkö joelle viikonloppuna? Haluisin mennä kanoottiretkelle.
Olen pahoillani, kulta. Olen opiskelija enkä ehdi.
Ymmärrän. Ei se mitään.
Miksi hän vihaa kanootteja niin paljon? Se jäänee arvoitukseksi.
Älä vastaa. - Mitä?
Haloo? - Agenttisi täällä!
Oletko edes... - En. Miten laihdutus sujuu?
Oletko alkanut kirjoittaa? - Minähän sanoin.
Ei hätää, Eric. Tule juttelemaan. - Heippa, Welch.
NELJÄS LUKU: Treffit. Anteeksipyyntö.
Jösses, Stanley! - Hei!
Nyt olemme virallisesti nähneet toistemme paketit.
Häivy täältä. Heti.
Miksi? - Olen suihkussa. Alasti.
Onko se ongelma? - On!
Olen pahoillani... En ymmärrä.
Voinko tulla sisään? - Joo, Stanley. Tule sisään.
Miltä näytän? - Upealta.
En tiedä, miten sait pakotettua tähän.- Mihin?
Pidän vain blondeista. - Sarah on söpö.
Vaan ei blondi. - Ehkä hän on blondi sisältä.
Ei tuossa ole järkeä.
Hauska ilta on paras anteeksipyyntö.- Niinkö?
Oletko valmis? - Olen.
Minne viet minut?
Ethän ole diabeetikko? - Mitä aiot tehdä?
Hyvä.
Tämä on vain välietappi.
Et voi olla tosissasi. - Sokerihumalatreffit.
Tai siis anteeksipyyntö.
En ole kuullut sokerihumala- anteeksipyyntötreffeistä.
Nämä ovat unohtumattomat. - Kuulostaa mahtailevalta.
Sinun on vain luotettava minuun.
Miksi luottaisin? - Koska pyydän.
Voitto.
Tämä on surkea elokuva.
Sinulla on minuutti aikaa. - Mihin?
Kunnes suloisesta tulee kiusallista.
Missä olit 9/11:N aikaan? - Mitä?
Älä viitsi. Ikään kuin se ei olisi paras keskustelunaloitus.
En nyt ihan suloisinkaan. - Oli seitsemännellä luokalla.
Se on siistiä, sillä nyt voin kertoa ihastuksesta opettajaani.
Tai lempiaineestani. Tai lempisanastani.
Se johtaakin lapsuuteeni, ja ensimmäinen sanani oli...
Arkkityyppi.
Miksi luulet, että haluaisin kuulla lapsuudestasi?
Arkkityyppi? Oikeasti? - Isäni ei tiennyt sen merkitystä.
Mitä saisi olla? - Olen yksinäinen.
Tulossa.
Mikä tämä on? - Long Island Iced Tea.
Onko se taianomainen? - On.
Maistuu hassulta.
Sinun on ensin tunnustettava. - Tunnustettava mitä?
Että tämä on ihastuttavaa. - En ole noin helppo.
Sitten saat rangaistuksen. - Niinkö?
Teen sen. Kastelen meidät molemmat.
Ei ole minun syyni, että olet huono anteeksipyynnöissä.
Nyt olet pahassa pulassa.
En voi uskoa, että teit noin!
Uskomatonta, että teit tuon.
Miltä nyt tuntuu?
Juominen tekee kipeää, mutta ei oloni muutu.
Okei... Ehkä liikun vähän hassusti.
Mitä tämä on?
Se saa sinut puhumaan rehdisti ilman että pelkäät.
Niinhän minä jo teen.
Talo tarjoaa vielä kierroksen.
Musiikkimontaasi: 8, 7, 6...
Tehdään jotain... - Hullua!
3, 2, 1...
Palaan poikaystäväni luo. - Stanley on nukkunut. Onnekseni.
Keksin tällaiset treffit seiskaluokalla.
Eivät nämä olleet treffit. - Aivan. Olet ällö.
Kiitos.
Sokerihumala-anteeksipyyntö. Tuomio: Onnistui.
Lähden taas kuolemaan. Nähdään huomenna.
Olet 25 taalaa velkaa. - En omista rahaa.
Mitä? - Onko raha tärkeää?
Se tuo leivän pöytään. - Palaan huomenna.
Hyvää yötä, Stanley.
Hyvää yötä. - Samoin.
Anteeksi.
Sama aika ja paikka huomenna? - Nämä eivät olleet treffit.
Tämä on yhä anteeksipyyntöä.
Osaatko uida?
VIIDES LUKU: Tätiäitini.
Hei. Tunnen kasvosi. - Tässä on Kelly.
Hei, Eric.
Pahus, Stanley! - Hän satutti sinua.
Et saa satuttaa häntä. - Sain tehdä kuten muutkin.
Varoitus: Ihmisiä lyödään, mutta kaikki toipuvat hyvin.
Toipumista ei tosin näytetä. Uskokaa kuitenkin minua.
Miksi siedät ilkeitä ihmisiä?
Miten niin? - Kelly oli ilkeä.
No jaa... Hän sekstaili kanssani.
Onko sekstailu tärkeää? - Parempaa ei olekaan.
Teittekö seksiä Sarahin kanssa? - Emme.
En ymmärrä. Miksi ihmiset ovat niin ilkeitä?
Kelly pitänee sinua ilkeänä.
En ole ilkeä. Autoin sinua. - Mutta satutit häntä.
Hän satutti sinua. - Löit häntä.
Hän ansaitsi sen.
Hänen mielestään minäkin ansaitsin sen.
Tämä on niin pelottavaa. - Et ole pelottavaa nähnytkään.
Lähdetään hakemaan keksejä. - Okei.
Joko olemme perillä? - Äitini asuu tässä.
Tekikö hän sinut? - Hän on itse asiassa nunna.
Onko isäsi oikean äitisi kanssa? - Isäni kuoli.
Nukahtiko hänkin? - Ei se mene niin.
Pelkään kuolemaa. - Minäkin, kaveri.
Eilen en pelännyt. - Jösses sentään.
Koska alat kutsua minua äidiksi? - Olet rakas, äiti.
Diane-Uusi äitini. Myös tätini.
Hitusen konservatiivinen.
Kuka tässä on? - Tämä on Stanley.
Onko tuo sinun paitasi? - Stanley on erilainen.
Ja pöksysi? Olen pessyt nuo kalsarit.
Ymmärrän. Hauska tavata. - Hei.
Huikea tapa tulla kaapista. - En ole homo.
Keksejä! - Kuinka epätavallista.
Anteeksi.
Keksejä, keksejä, keksejä, keksejä, keksejä...
Lähden hakemaan keksejä.
Muistatko Kellyn, äiti? Ja Alicen ja Meganin?
Ei sinun tarvitse homoksi ryhtyä, vaikka he jättivät sinut.
Ei homoksi ryhdytä. Ei tämä ole vuosi 1912.- Varo puheitasi.
Keksejä.
On toki silti ihana tavata. - Kiitos.
Sinulla on kauniit silmät. - Kiitos.
Miten tapasitte? - Menin alasti hänen luokseen.
Se on itse asiassa totta. - Kasvatin perverssin.
Hän vain ilmestyi asuntooni.
Ei tietoa, kuka on ja mistä tuli.
Muistinmenetys, vai? - Ei pidä kutinsa!
Aiemmassa elämässäni olin Fjodor Dostojevski.
Seuraavassa minut abortoitiin, ja nyt olen tässä.
Kirjoititko "Karamazovin veljekset?"- Keitä he ovat?
Hänkö jämähti seuraasi? - Meistä on tullut ystävät.
Miten uusi kirjasi edistyy? - Minä tästä lähdenkin.
Minä jään. Viihdyn täällä. - Kiitos, Stanley.
Äiti. Anna olla. - Siitä on viisi vuotta, kulta.
Kirjoititko sinäkin kirjan? - Aikoja sitten.
Viisi kokonaista vuotta sitten. - Saanko lukea sen?
Se oli bestselleri.
Missä kirjani on?
Olen pahoillani. Tämän piti olla luovaa kumppanuutta.
Olet agenttini. - Ja varainhoitajasi.
Jos et ryhdistäydy, turvaudun kannustintaktiikkaan.
Jäädytätkö varani?- Ja siirrän sinut agentille New Yorkiin.
Sopimus velvoittaa muuttamaan.
Minne matka?
Koska Eric on valmis? - Kun hän on valmis.
Ei tuo ole häävi vastaus.
Enkö voi muuta? - Julkaise omakustanteisesti.
Olet tosi nätti. - Kiitos. Olet tosi... Herttainen.
Kiitos. Eric ei pitäisi sinusta.
Anteeksi? - Hiuksesi ovat rumat. Hänestä.
Minulla sentään on hiuksia.
Julmaa menoa. - Ei.
Julmaa olisi se, että rahoitimme tätisi talon - -
- ja jos et julkaise, hän menettää sen.
Huomaatteko? Kerroin, että hän oli kusipää.
Olen pahoillani.
Tuo ei ollut kilttiä. - Ei ollutkaan.
Se oli ilkeää. En pidä ilkeistä ihmisistä.
Miten tapasit Ericin?
Hän menettää talonsa. - Ei voi olla totta.
Lue pikkuprintti.
Minulla on nälkä, Eric!
Onko tuo rakastajasi? - Serkkuni.
Harmi, että Ericin on julkaistava täällä.
Teknisesti ottaen riittää, että hän ylipäänsä julkaisee.
Tule, Stanley!- Hän on ihana. Voinko pitää hänet?
Minulla ei ole aikomustakaan muuttaa New Yorkiin.
KUUDES LUKU: Toiset treffit.
Mikä tämä on? - Älä ikinä juo sitä. Viskiä.
Miksen voi juoda sitä? - Se on pahasta.
Miksi itse juot sitä? - Mitä teet, kun olen treffeillä?
Enkö saa taaskaan tulla? - Treffeille mennään kahdestaan.
Haluan tulla! - Olen pahoillani.
Näin aamulla erikoisen unen...
Muistoja isästäni...
Unessa hän antoi minulle jotain... -
- ja alkoi sanoa jotain...
Jonkinmoista neuvoa...
Jotain todella tärkeää... - Eric?
Mitä teen tänään? - Katso telkkaria.
En tykkää katsoa. - Mitä ihmiset yleensä tekevät?
Minulla on pelokas olo. - Yksinäinen, tarkoittanet.
Ja... Tervetuloa elämään.
Mitä ihmiset yleensä tekevät? - En tiedä. Ostavat juttuja?
Tarvitsen 26 dollaria. - Häivy sängystäni.
Olin sankarillinen ja annoin hänelle rahat.
26 dollaria!
Stanley maksaa aina velkansa.
Okei, olen valmis. - Minä olen valmis, sinä odotat.
Heippa, Stanley!
Eric!
Ikävöitkö minua? - En huomannut sinua.
Avaimet tänne. - Älä luulekaan.
Selvä, odottelen tässä. - Mitä aiot tehdä? Hakata minut?
Olet sellaisia tyyppejä. - Millaisia muka?
Elät kuin kukaan ei näkisi. - Voiko muilla tavoin elää?
Eipä kai.
Kuka hän on?
Oletko valmis varastamaan veneen?
Hei, Eric. Onko ikävä? - Hei, ehdittekö puhua koroista?
Tykkään kovasti koroista. Niitä on kaikkialla.
Kiva. Saanko etu- ja sukunimenne? - Stanley.
Niin? - Siinä se, olen Stanley.
Onko teillä toista nimeä? - En muista oikeaa nimeäni.
Minua kutsutaan Stanleyksi, Fjodoriksi, Elizabethiksi - -
- ja Procopiukseksi. Ja jopa kerran Yuriksi.
Jos luottokelpoisuutenne on vähintään 600...
Toitko uima-asun? - Entä itse?
En ajatellut pudota veteen. - Ikävää.
Kyytiin siitä.
Minäkö ensin? - Työnnän meidät liikkeelle.
Eikö takaa ohjata? - Joo.
Sitten menen taakse. - Tämä on minun kanootti.
Niinpä.
Olet ällö.
Lisää.
Ruokaa, ruokaa...
Nyt on aika kohdata tosiseikat.
Eli? - Tai siis yksi tosiseikka.
Eli? - Treffini olivat omiasi paremmat.
Älä viitsi, olet harhainen. Tarvitset hoitoa.
Etkö sinä ole hoitoni?
Mitä ajattelet juuri nyt?
Haluatko oikeasti tietää? - Joo.
Sitä, miten pahasti Stanley on tuhonnut asuntoni.
Mikä hän oikein on miehiään?
Hän oli Fjodor Dostojevski aiemmassa elämässä.
Se venäläinen näytelmäkirjailija? - Romaanikirjailija.
Siistiä.
Hieno suhtautuminen. Tässä typyssä on ainesta.
Pahus, Stanley. Senkin kaljupäinen kakara.
Toivottavasti hän saa huuliherpekseni.
Elämä on niin hienoa.
Yläviitoset. Nosta kätesi.
Olipa outoa. - Ilonpilaaja.
Haluatko juotavaa? - En juo.
Kunhan vitsailin. Mielelläni, se olisi upeaa.
Pidän sinusta. Olet normaali.
NORMAALI. Määritelmä: Tavallinen, tavanomainen.
Tässä tarinassa sana ei päde kehenkään.
Kiitos, Stan.
Mitä aiot, Stan? Rikkoa lisää kamaani?
Totuus vai tehtävä? - Oletko 12-vuotias?
12 oli hyvä ikä minulle.
Stanley sanoo ja tekee yhä mitä tahansa.
Se on vetävää. Mikä on suunnitelmasi, Stanley?
Suunnitelma? - Et voi asua täällä ikuisesti.
En tietenkään. Kirjoitan romaania. - Ihanko tosi?
Se on lähes valmis. - Mistä se kertoo?
En tiedä.
Vaikka se on lähes valmis?
Onko sillä edes nimeä? - "Eric ja Stanley."
Söpöä. - Siitä on paha nokittaa.
Ne kohdat ovat surullisia, kun olet ilkeä.
Murtauduit kämppääni, joten älä aloita.
Mikä tämä on? - Ai, se...
Älä välitä siitä, saat tilaisuutesi.
Olet mutkikas tapaus, Eric.
Aion päästä sinusta selville. - Et tule pitämään löytämästäsi.
Ei hätää, saan sinut ojennettua. - En ole mutkalla.
Etkö? - Vain rikki.
Herranen aika. Toimiko tuo repliikki tosiaan?
Stanley!
Mennään jonnekin muualle. - Ei. Katso Stanleyta.
Jestas. Haluan oman Stanleyn. - Vie hänet mukanasi.
Et oikeasti tarkoita tuota.
Ihme tyyppi...
Mikä se on? - Pidät sitä hölmönä.
En hölmömpänä kuin hiusvärijuttuasi.- Se on aitoa.
Saatan ihastua sinuun, enkä halua tehdä virhettä.
Minäkin. Uskaltaisit hypätä. - En tiedä, pystynkö.
Pelkäätkö, että särkisin sydämesi? - Joo.
Ehkä särjenkin.
En pystyisi, vaikka yrittäisin.
Ryhdistäydy, Eric. Pystyt tähän.
Mikä nyt?
Hiuksesi ahdistavat. - Minulla on poikaystävä.
Pahus.
Hän vaikuttaa täydelliseltä.
Kuvittele... Ei, ei sittenkään mitään.
Mitä? - Se ei ole soveliasta.
Hyvä on.
Kuvittele täydellinen tyttö. Unelmatyttösi.
Tiedäthän selibaatistani? - Yritä silti kuvitella.
Minun unelmatyttöni. Kuvittelen nyt häntä.
Jolla on penis. - Anteeksi kuinka?
Hän on täydellinen. Rakastan häntä.
Hänen hiuksensa muistuttavat naisesta, joka löi isääni.
Se on... Melkoisen antiklimaattista.
Kiehtova sanavalinta.
Viinaa. Avain.
Mikä tämä on? - Mikä?
Erot ovat minulle rankkoja.
Samoin, mutta en ammu exääni nuolella.
Ne olivat tikkoja. Älä herätä Stanleyta.
Hän ei ole...
Pahus!
Hän vei puhelimeni ja lompsani.
SEITSEMÄS LUKU: Stanleyn jahtaamista.
Ole ystäväni, ole ystäväni, ole ystäväni, ole ystäväni!
Mikä meno, kamu? - Olen yksinäinen.
Hyppää kyytiin.
Ei kaupunki niin iso ole. Missä hän voi olla?
En tiedä. Mihin yksinäiset menevät?
Et kai vain luule... - Taidanpa hyvinkin.
Etsitään parkkipaikka.
Tuolta löydät ystäviä.- Kiitos. Kunpa he pitäisivät minusta.
Varmasti pitävät.
Hei! Unohdit vaihtorahan!
Hei. - Hei, kulta. Minne matka?
Hei sitten. En juokse, en juokse... Juoksen!
Hei.
En mene sisään.
Pelkäätkö? - Joo.
Tyttöjä? - Exäni on tuolla töissä.
Näitkö häntä? - Näin vanhuksia, en Stanleyta.
Auttaisitko minua soittamaan ystävälleni?
Onhan siitä jo aikaa...
Mikä ystäväsi nimi on? - Er... Sarah.
Sarah.
On herttaista, että välität hänestä niin.
Minähän sanoin, että välitän herkästi ihmisistä.
Se on ihana ominaisuus.
Sano jotain romanttista.
Olen pahoillani.
MÖNKÄÄN MENI
Blondifetissi? - Se on pitkä juttu.
Kuulostaa valheelta.- Miten sairasta olisi keksiä sellainen?
Haloo? - Olen Stanley ja lähdin.
Huomasimme. Missä olet? - En tiedä.
Oletko yksin? - En, en.
Oletko peloissasi? - Olen.
Mitä hän sanoi? - Ei mitään hätää.
Olen kujalla. - Okei. Näetkö graffitia?
Mitä graffiti on? - Tuollaista.
Näen.
Miltä se näyttää? - Rumalta.
Rumalta tosiaan.
Nyt tiedän. Tästä vasempaan.
Kiitos. - Eipä kestä.
Olit siis Stanley. - Se on nimeni.
Se on hyvä nimi. - Kiitos. Se on minun.
Tiedän kyllä.
Minä olen "Karva-Jerry".
Sekin on kiva nimi.
Stanley! Luojan kiitos, että löysin sinut.
Ikävöitkö minua? - Tietysti ikävöin.
Voimmeko ottaa hänet mukaan? - Emme voi.
Hei sitten. - Älä muutu liikaa.
En muutu. Lupaan sen.
Kuulostaa hyvältä.
Tulehan tänne.
Oletko kunnossa? Juostaan.
Melkoinen ilta.
Sinähän sen sanoit, Karva-Jerry.
Ilkeile sinä mieluummin kuin he. - En ilkeillyt sinulle.
Okei.
Menetin vain malttini. Ei se meinaa, etten pitäisi sinusta.
Siltä käytöksesi vaikutti.
Toisinaan ihmiset eivät osaa hallita tunteitaan.
Onpa pelottavaa. - Niin onkin, Stanley.
Ja surullista. - Niin onkin, Stanley.
Samanaikaisesti kämpillä...
Kuka kaipaa miehiä, kun alkoholia piisaa?
Missä Sarah on? - Hän lähti ulos.
Juokse, Carly.
Olen yksin.
KAHDEKSAS LUKU: Kaikki kuolevat.
Hän on herttainen.
Mistä hän oikein tuli?
Haluatko oikeasti tietää? - Enpä kai.
Elämä on parempaa ilman pettymyksiä.
Pettymys lisää vivahdetta. - Ei, vaan pettymystä.
Mennään.
Joo, olen romanttinen.
Mikä nyt? - Voimmeko odottaa?
Mitä? - Emmekö vain voi odottaa?
Miten pitkään? - En tiedä.
Mitä?
Kun olen valmis, sinäkö et ole? - Et ole muiden kundien kaltainen.
Tiedän sen.
Pidät minusta, Eric. - Aivan.
Niin ei ole käynyt ennen. Pidät jo ennen kuin suutelemme.
Tiedän sen.
Siksi haluan, että siitä tulee erityistä.
Ei tuossa ole järkeä.
Tiedän. Olen pahoillani.
Käyn kylmässä suihkussa.
Vietkö minut sitten kotiin? - Toki.
Kiitos, Eric.
Eikö sinulle ole käynyt noin? Paskamaisesti?
Anteeksi.
En asu täällä.- Minulla on taipumus pakkomielteisyyteen.
Jätän sinut tähän ennen kuin alan stalkata.
Hei. - Mitä sinä täällä?
Tulin yllättämään viinillä. - Olet niin rakas.
Sebastian yritti päästä pöksyihini.
Miten saatoit? - Olen pahoillani, kulta.
Hän kertoi, että olit säälittävä. - Hyvitän tämän.
Älä yritä madella, et ole panostanut suhteemme eteen.
Olisin pyytänyt sinua mukaan. - Herranen aika!
Haloo? Älä enää ikinä soita.
Olen kyllästynyt miehiin ja tähän kaikkeen.
Sarah?
Istu alas, poika. Peli on pelattu.
Ei minulla juuri häävimmin mennyt.
Minulla ei ollut Sarahia.
Eikä ajatuksia.
Yritin synnyttää ajatuksia koko päivän.
Nukuin levottomasti.
Näin samaa unta.
Teen tämän, jotta pääsisit yliopistoon.
Sitten voit tehdä mitä ikinä haluat.
Haluan kirjoittaa. - Kirjoita sitten.
Löin tällä kunnarin lukiossa. Haluan antaa tämän sinulle.
Uni päättyi aina siihen, että olin yksin...
Huomenta. Ericin ja Stanleyn luona.
Ericin ja Stanleyn? - Huomenta.
Missä poikani on? - Hän oli kännissä ja nukkuu.
Joitteko yhdessä. - Juomme jatkuvasti.
Kuule, kerro pojalleni.. - Hei, äiti. Anteeksi tuo äskeinen.
Synnin ymmärrän, mutta sillä pöyhkeily...
Ymmärrät nyt väärin, äiti. - Tänään on silti upea päivä.
Herra arvostaisi sitä, jos lähtisit äitisi kanssa messuun.
Sitten se kolahti, kuin kalsarit päin näköä.
Mielelläni.- Tuo rakastajasi. Jeesus hyväksyy jokaisen.
Se oli yhtäkkiä ilmeistä. Ja aivan ihanaa.
Soita agentilleni ja kerro uudesta kirjaideastani.
Minulla oli romaani silmieni edessä kaiken aikaa.
Stanley Sarah.
Carly, Welch, Kelly, Diane, Sebastian, romanssi, stripparit...
En missään nimessä lähde.
Lähdetään tapaamaan luojasi, Stanley.
Katso, kuin julkkisseinä.
Hauska nähdä. - Samoin.
Rouva Diane on kertonut minulle...
Kärsimyksestänne... Homoseksuaalisuudestanne.
Olen täydellinen.
Meillä kaikilla on perisyntimme, Eevalta perittyinä.
Kukaan ei ole täydellinen. - Synnyin täydellisenä.
AIDS-virus on 50 kertaa ohuempi kuin kondomin lateksi.
Jeesus sentään! - Juuri niin!
Äiti. - Annetaan heidän kotiutua.
Kunhan sanon, mitä täytyy. - Emmekö me kaikki tee niin?
Toivottavasti. - Käydään istumaan.
Täällä kai harrastatte seksiä.
Emme, Stanley, mutta sekin on toivomuslistallani.
Sanoit, että se on upeinta maailmassa, ja niin on tämäkin.
Herra, tapa minut heti. Nyt heti.
Piru vie.
Nouse ylös ja ryhdistäydy.
Ei tämä ole syytäsi. Elokuvat tekevät tämän koko sukupolvelle.
Pyydä Jeesukselta anteeksi.
Tännepäin, Stanley.
Vaikutat mukavalta, mutta syy Ericin kirjoitusjumiin on se, - -
- että hän alkoi tykätä pojista.
Seksuaalisesti.
Entä Sarah sitten?
Mikä sydäntäsi painaa, nuorimies?
Tiedämme, että hän vain peittää syntinsä Sarahin avulla.
Hyvä Jumala sentään.
Sarah on todellinen.
Mitä jos kutsuisit hänet tänne?
Haloo? - Sarah?
Auta.
Ei, he ovat ilkeitä.
Kerro lisää kirjoittamisestasi. - Tekstin puutteesta, vai?
Olemme kirkossa.
Kutsu sitä miksi tahansa.
Tulen heti. Mia!
Tuuraisitko hetken? - Onko kaikki hyvin?
On, mutta minun on mentävä. - Selvä.
Melkoinen tarina. - Nyt pääsimme tähän hetkeen.
Eric. En voi uskoa, että turvaudun kliseeseen, mutta...
Ei ulkoinen oikeasti ratkaise.
Käy koska tahansa, mutta älä odota taas vuosikymmentä.
Kiitos, isä. Oli kiva puhua. - Eipä kestä.
Sinäkö kaikki? Pääsitkö homoseksuaalisuudestasi?
Ovatko kaikki kunnossa? - Sarah?
Olet olemassa. - Asia kuulosti kiireiseltä.
Olemme kirkossa.
Hei, Stanley. - Hei.
Vaikutat olevan kuin lahja Jumalalta.
Olen vain Stanley.
Et sentään alaston Stanley. - En saanut lupaa.
Jumalan kiitos.
Mitä seuraavaksi, isä?
He eivät ole ainoita, jotka tarvitsevat apuasi.
Voi, Stanley. Alat oppia.
Loistavaa, Eric. Voimme panna tämän painoon.
Ei käy. - Mitä tarkoitat?
Tämä on vain vedos. Hinta on 16,99. Netissä.
Entä sopimuksesi? - Minun piti toimittaa kirja.
Ei sitä, missä sen julkaisen. Lue pikkuprintti.
Siitäs sait, urpo!
Hei.
Loppu...?